LÕBUS KARUSSELL NR 2
LUISKELOOD
Jõekese kääru sees, majas silla vastu,
elas hirmus pikk mees. - Ise väikest kasvu.
Ühel külmal talvepäeval, hommikul. - Just enne ööd.
Mees, palavusest higivaeval, suundus jõele, kaasas sööt.
Nii kui õnge vette viskas... - Osav mees!
Seal roheline krokodill... - Sinine! - Kui porgand!
Müttasid, siis ohates kroku andis alla,
mööda kallast... - Roomates... - Ei, galopi lasi valla!
Jooksis põllul, kuusikus, seal, kus puud on suured.
Järsku lendasid teab kust... - Hundid nende juurde.
Hirmust meie kalamees lasi kisa lahti!
Ei krokodilli häirind see. - Neelas palju tahtis.
Nõnda suurest rõõmust siis mees kodu poole kappas.
Ilus elu päästjal nii koerakuudis hakkas.
Laulab üles hommikul.
Ajab hiiri taga.
Kui on võõrad tulekul: kurjalt... - Haugub aga!
Kõik, mis oli, rääkisin: aus vaid olla tahan.
Kui tõe teelt ma eksisin... - Löögu välk mind maha!
KÕIGE ESIMENE
Aga mina olen esimene! Hurraa! Mina olen esimene!
Emmeke! Emmeke! Emmeke!
Ei taha, ei taha, pole vaja, pole vaja!
Jõudsin siis pärale, oi-oi!
KAKS LÕBUSAT HANE
Eidekesel kenal, rõõmsad haned temal.
Üks on hall. - Ja teine valge.
Rõõmsad haned temal.
Üks on hall ja teine valge, rõõmsad haned temal.
Pesid lestakesi, seal, kus must on vesi.
Üks on hall ja teine valge, nüüd peidus kahekesi.
Hüüab vanaema... - Kadunud on nemad!
Üks on hall ja teine valge, mõlemad nii kenad.
Haned välja tulid, kummarduse tegid.
Üks on hall ja teine valge, kummarduse tegid.
Jutustas Pastella